La métamorphose du regard de Polypheme dans la peinture de Marij Pregelj (1913-1967) - Mikuž, Jure (Ars et humanitas, 2015)
Marij Pregelj, eden najzanimivejših slovenskih slikarjev modernistov, je med leti 1949 in 1951 ilustriral Homerjeva speva Iliado in Odisejo. Njegove ilustracije so v času socrealistične estetike pomenile napoved ponovnega vključevanja slovenske umetnosti v svetovne okvire. Med ilustracijami je tudi postava kiklopa, ki požira Odisejeve tovariše. Podoba velikana z enim očesom je Preglja zaposlovala vse življenje: eno oko lahko slikar, ki je pri svojem poslu najbolj odvisen od pogleda, prikaže v profilu. In profili drugih ter lastnega obraza so Preglja zanimali vse življenje. Enooki niso bili samo ljudje, ampak tudi predmeti: rozeta katedrale, ki se je spremenila v človeško postavo, vrata pralnega stroja, odprtina mlinčka za meso, slepo ok(n)o itd. Motiva zadnjih dveh slik, ki ju je - že več kot leto prej sluteč nesmiselno smrt pri 54 letih - delal tik pred njo, morda celo ne dokončal, sta Polifem in Portret sina Vaska. V prvi kri iz iztaknjenega očesa brizga proti stilizirani filmski kameri, v drugi pa se pogled sina, navdušenega cineasta, podaljšuje v kamero, ki bo spodrinila očetov čopič.
Keywords: modern Slovenian painting; Pregelj, Marij, 1913-1967; myths; Polifem; Polyphemus; miti; mythology; slovensko slikarstvo; moderno slikarstvo