Ideologija lastništva in (re)produkcija neenakosti - Ploštajner, Klemen (Socialno delo, 2016)
Zahodne družbe so v nekaj desetletjih postale družbe lastnikov stanovanj. Takšno stanje je posledica državnih politik privatizacije socialnih stanovanj, ukrepov spodbujanja lastništva in zanemarjanja najemnega trga. Vodenje takšnih politik se opira na predpostavko, da je lastništvo najbolj zaželena, najvišja, predvsem pa pravilna oblika razreševanja stanovanjskega vprašanja. Nadgradnje politik spodbujanja lastništva so prakse vezanja socialnih pravic na lastnino - v literaturi to imenujejo premoženjski keynesianizem. Vendar takšno stanje nujno povzroča prakse izključevanja in krepitve neenakosti med prebivalci na različnih lokacijah, med različnimi generacijami, predvsem pa med tistimi, ki imajo dostop do lastnine, in tistimi, ki tega privilegija nimajo. S krepitvijo financializacije, trendom poblagovljenja stanovanj, koncentriranjem povpraševanja zaradi neenakega razvoja v kapitalizmu in privatizacijo družbenega bogastva postaja stanovanjski trg eno izmed ključnih mest ne zgolj reprodukcije, ampak tudi produkcije neenakosti. Članek se osredotoča na vlogo lastništva stanovanj pri ustvarjanju in krepitvi neenakosti ter na državne politike, ki ne samo, da spodbujajo lastništvo, ampak ga izrabljajo tudi kot orodje privatizacije svojih nalog na socialnem področju.
Keywords: housing; lastništvo; neenakost; neoliberalism; stanovanja; housing policy; neoliberalizem; commodification; stanovanjska politika; market; trg