Ocenjevanje rehabilitacijskih poročil - Brejc, Tone (Psihološka obzorja (Ljubljana), 1996)
Čeprav je pisno poročilo v rehabilitaciji, ki je tudi mejno transdisciplinarno področje psihološke dejavnosti, ključni usmerjevalni dokument za vse nadaljnje postopke, ni na voljo empiričnih podatkov, kakšna sota poročila in v kolikšni meri ustrezajo potrebam uporabnikov. Zato smo opravili pilotsko ekspertno analizo zgradbe in vsebine vzorca poročil Centra za usposabljanje pri Inštitutu Republike Slovenije za rehabilitacijo, pri čemer smo se oprli na načela in priporočila pri pisanju psiholoških poročil in na oceno potreb uporabnikov. Ugotovili smo, da je bila vsebinska sestava poročil praviloma pomanjkljiva in odvisna od osebne strokovne orientacije poročevalca, kakovost poročanja pa slabša predvsem zaradi njegove slabe sporočilnosti, povezane z neustrezno organizacijo poročila in nejasnim besediščem, nejasne opredelitve "problema poročanja" in prekrivajočih podatkov. Analiza je opozorila na potrebo po proučitvi dejanskih potreb uporabnikov/bralcev poročil, potrdila smiselnost in praktičnost pristopa, veljavnega tudi pri psihološkem poročanju, podprla pa je tudi sugestije glede pravil "dobrega pisanja".
Keywords: rehabilitacija; vocational rehabilitation; poročila; klinična psihologija; kakovost