"V noči sijoča, krog zemlje blodeča tuja luč" - Snoj, Vid (Keria (Ljubljana), 2014)
Verz v naslovu tega teksta obsega štirinajsti fragment izmed devetnajstih, ohranjenih od Parmenidove pesnitve, v Diels-Kranzovi izdaji predsokratskih fragmentov. Navadno se bere "astronomsko", kot opažanje o gibanju in svetlobi meseca. Vendar Jean Beaufret pravi, da se tu "blešči eden izmed najlepših verzov grškega jezika - predsokratska mesečina, sijoča ostalina neke pohabljene celote". Na Beaufretovo trditev se opira teza tega teksta: Parmenidov verz je hkrati mogoče brati tudi "pesniško", sledeč Parmenidovi navezavi "tuje luči" (allótrion phôs) na Homerjevega "tujega človeka" (allótrios phós), in sicer kot gnomo o človeku.
Keywords: kozmologija; Parmenides; predsokratiki; starogrška filozofija