Po sledeh jezikovnih travm v sodobni slovenski književnosti - Paternu, Boris (Jezik in slovstvo, 2005)
Jezikovna travma je pogostna tema sodobne slovenske književnosti. Najbolj opazno je zbrana okoli vprašanja pisateljeve osebne izbire med slovenskim in tujim jezikom. Pri starejših pisateljih, ki so v mladih letih šli skozi jezikovni genocid fašizma in nacizma, jezikovna prizadetost nosi znake skrajnih stresov in travm. Pri današnjih mlajših avtorjih, v času demokracije in globalizacije, pa gre za pojav, in sicer za svobodno izbiro tujega jezika in za izstop iz slovenskega. Toda v obeh primerih jezikovne izpostavljenosti, genocidnem in globalizacijskem, spremljajo pisateljevo jezikovno zavest depresije in stresi. Pri tem je značilno, da genocidne travme lahko sprožijo stopnjevano jezikovno in stilno kreativnost ogrožanega jezika. Ponazoritveni primeri so ob pisateljih: Florjanu Lipušu, Lojzetu Kovačiču in Brini Svit.
Keywords: Lipuš, Florjan, 1937-; Kovačič, Lojze, 1928-2004; Švigelj-Mérat, Brina, 1954-; Slovene literature; slovenska književnost; slovenščina; Slovene; materinščina; first language; tuji jeziki; jezikovna zavest